Det finns väl en i varje grupp - en udda fågel som inte passar in.
Det var jag David Gordon.
Jag tog min tillflykt till sagorna.
Min fantasi var som ett rymdskepp där jag betraktade livet på håll
på samma sätt som jag gör i mina böcker nu.
Jag hade otur med min barndom, men som författare har jag tur.
Så istället för att bli välanpassad och normal-
- blev jag störd och framgångsrik.
Frågan är vilket som är att föredra.
Men jo, jag tror att varje skönlitterärt verk-
- innehåller en karaktär som är självbiografisk i viss mån.
Så är absolut fallet med "Dracoban".
När man drömmer brukar ju en karaktär representera en själv.
Men här är det inte den man tror, för jag är inte människan.
Jag är varelsen.
Bra så?
David...
Hej, Harlee!
- Jag tänkte att du nog var här idag. - Detsamma.
Rart av dig att komma.
Vi har nog firat alla födelsedagar ihop sen i trean.
- Hej, Någonstans. - Någonstans är glad att se dig...
- Vad tycker du, ärligt talat? - Det är klart att du ska adoptera!
Liz tycker att jag är galen. Tänk om jag inte klarar det?
Min mor hade fem ungar. Hon ifrågasatte inte sin lämplighet.
- Hon var toppen, va? - Nej, hemsk!
Hon gjorde sin terapeut stenrik.
Att du ens ställer frågan bevisar att du är lämpad.
De flesta oroar sig mer för sina tomatodlingar än för sina ungar.
Kan du tänka dig hur glad Mary hade blivit?
Ja, men det räcker inte som skäl.
Du har gott om hjärteblod kvar. Hon sa jämt att du vore en bra far.
Hon sa också att jag skulle få nobelpriset.
Och att du snarkar och slösar, men att du är bra i sängen.
- Hej, Sophie. Det var länge sen. - Ja, två år.
- Du ser ut att må bra. - Detsamma.
Jag är inte redo för ett sånt åtagande.
- Jag beklagar. - Förstod du inte mitt ärende?
Jag ville inte tacka nej på telefon. Det kändes inte rätt.
Jag är hemskt ledsen.
- Hej. Vad heter du? - Esther.
- Jag vet vem du är. - Gör du?
Du är mannen som inte vill ha Dennis eftersom din fru är död.
- Vem har sagt det? - Dennis.
Jesus...
Jesus är viktig, men det är andra religioner också.
När du blir president, lova då att inte avskaffa socialförsäkringen.
- Är du vän med honom? - Han är mysko. Han har inga vänner.
Har han inte? Var är han nånstans?
Han är i lådan. Han kommer inte ut förrän på kvällen.
- Varför gör han så? - Solen. Han avskyr solen.
- Varför avskyr han solen? - Den är väl för solig.
Jaså...
Jag sa till honom att du är mysko.
Han är i lådan...
- Varför ringde hon dig? - Hon hade ett lämpligt barn.
- Singelmän står väl sist på listan? - Jag är inte singel, utan änkeman.
Det är sämre än sämst. Jag är utanför listan.
Det var okänsligt av henne att ringa. Det har bara gått två år.
Hallå! Låt hunden vara!
Den är typ 200 år i människoår.
Hade ni gjort så mot farmor? Lägg av, hörni!
De gör mig galen. Hur kunde Mary vilja adoptera?
- Hon var själv adopterad. - Ja, men ni skulle göra det ihop.
Det kommer ändå inte att bli av.
Bra, för föräldraskap är svårt och man måste vara minst två.
Vi hade både mamma och pappa och de avskydde att vara föräldrar.
Jag vill inte att du ska fara illa. Du kanske får ett rasande barn.
Jag såg en film. De var galna.
Jag måste köra Omen I och II till fotbollsträningen.
Du gjorde ett klokt val. Ta kaffe eller mat. Vi har snacks.
Jag saknar henne också.
Någonstans... skällde en hund.
Och sen slickade han sina privata delar.
Vad tycker du, Någonstans? Tror du att vi klarar det själva?
Nån hemma?
Jag tog med lite solkräm till dig. Väldigt starka grejer.
Den har solskyddsfaktor 45 och skyddar mot ultravioletta strålar.
De kallas för UV-strålar. Den är allergitestad och vattenfast.
Jag ställer den här.
Hur mår du, Sophie?
- Mår du bra? - Bra...
- Så du kom tillbaka? - Jag ville ge grabben lite solkräm.
- Vad var det? - Hans polaroidkamera.
Han gillar att ta bilder. Han har ingen film i den.
Han gillar att ta bilder, bara.
Jag bara undrar...
Varför skulle jag passa för en pojke som bor i en låda?
Han tror att han kommer från en annan planet.
- Bryt! - Det ser jättebra ut. Tack.
- Vad tycker du? - Var är patoset?
Greve Dracoban är döende! Han har krigat över hela galaxen!
Rastaban var en blå dvärg som blev en röd jätte.
Jätten är i sin röda dvärg-fas! Jag vet inte ett dyft, utom det här:
Den här produktionen hyllar din värld och tar den på stort allvar.
Apropå din bok...
Gissa vem som ringde idag? Din förläggare. Vår förläggare.
Tina... Frågade hon om "Dracobans hämnd"?
- Nej, hon skrek. - Vet du vad problemet är?
När jag skrev romanen avslutade jag med en massaker.
- Alla karaktärerna är döda. - Jag vet. Jag sålde den.
- Vi fortsätter med massaker-scenen. - Vad ska jag säga till Tina?
Säg till Tina... att djupt i slottet Septars innanmäte-
- väcker grevens svartkonstnärer honom till liv igen - mot hans vilja!
- Om nu det är möjligt. Duger det? - Visst.
- Det står "hanteras varsamt". - Jorden anropar David.
En unge som bor i en låda är en jättelik varningsflagg, okej?
Det är som att köpa en gammal bil och ignorera att den läcker olja.
Du börjar verkligen bli en analogiernas drottning.
Grejen med ungar - och jag vill inte byta bort mina-
- är att de är som myggor. De suger livet ur en.
- De tar ens liv, ens identitet... - Du borde bli familjeplanerare.
Du kommer att glömma dina böcker, dina vinkunskaper...
...att du har sprungit maraton... - Jag har aldrig sprungit maraton.
Jag vill inte springa maraton. Jag vill göra nåt meningsfullt.
Man kanske inte ska sätta barn till den här världen-
- men hur argumenterar man mot att älska ett som redan finns?
Trans fobo meet i o, trans fobo meet i o...
Dennis! Dennis, vad gör du?
Jag väntar på David! Mannen med UVskyddet!
Kom in!
Är det nån där? Jag har nåt åt dig.
De är jättebra mot bländning. I din fortsatta kamp mot solen...
- Tack. - Varsågod.
Snyggt kast, chefen.
Trevligt att se dig. Väldigt trevligt, faktiskt.
- Han är ingen valp i skyltfönstret. - Jag vet.
Han har blivit övergiven och känslomässigt misshandlad.
- Han har aldrig haft en familj. - Men är jag rätt person för honom?
Han har träffat många läkare, men det är inte det han behöver.
- Berätta vad du tänker, åtminstone. - Jag tänker att jag måste vara galen.
Så du kom ihåg solkrämen? Man behöver inte ta så mycket.
Är det ditt viktbälte?
Jordens gravitation är svag. Mars drar mig mot sig.
- Så utan det där svävar du iväg? - Ja...
- Har det hänt förut? - Ja.
- När då? - Med en annan mamma och pappa.
Kommunikationssvårigheter, tendens att stjäla-
- oförmåga att knyta an och skilja rätt från fel. Han tror...
- Han tror att han är från rymden. - Han tror att han kommer från Mars.
- Hur tänker ni hantera det? - Fantasier är mitt levebröd.
Jag vet själv att fantiserande kan vara ett sätt att överleva.
Ett sätt att hantera problem som är större än man klarar av.
Så, alltså... I korta ordalag är nog lösningen-
- att både träna honom socialt och låta honom vara den han är.
Så, alltså...
Alltså, å ena sidan hjälpa honom så mycket jag kan-
- och å andra sidan, om han vill tro att han är från en annan planet...
- Vem är jag att ifrågasätta det? - Det här är inte science fiction.
Med barn får man sällan chansen att skriva ett andra utkast.
En ensamstående man med ett barn med ovanliga problem...
Ni lär behöva hjälp. Ni måste ta hjälp av oss - av mig.
Nån som vill säga nåt?
Vi ska överväga det här. Vi hör av oss.
- Hallå? - Tjenare, hur är det?
- Hur är läget på planeten? - Försvinn.
Vad...?
- Hallå? - Hej!
Jag väntar på ett annat samtal. Jag litar inte på R2-knappen.
Er morbror är knäpp.
Hallå?
Verkligen?
Herregud!
- Tack för att du följde med hit. - Det är vackert.
Jag tänkte att du skulle gilla det. Det är häftigt.
- Jag gillar hålla-kvar-bältet. - Du kan ha det på dig hela dan.
Du, Dennis... Mr Lefkowitz sa att du får bo hos mig om du vill.
Först är det bara tillfälligt, men om du trivs... får du stanna.
Jag äter Lucky Oharms.
Jag tror på vikten av en rejäl frukost.
- Jag tar din väska. - Jag tar den.
Vi tar den här vägen. Hitåt är det.
Den här vägen, unge herrn.
Någonstans!
Ned med dig!
Det är Någonstans. Han hälsar sådär.
Vi har inga såna där jag kommer ifrån.
Du är inte hundtypen, alltså?
Jag väntar på att pojkarna ska komma hem.
- Vad gör han nu? - Han är på sitt rum.
Borde han få vara ifred eller ska jag gå in? Jag ringer sen.
Den här är rätt intressant. Det är en nattlampa.
Den visar bilder av planeterna och solsystemen.
Ser du hur de svävar runt? Den har speglar och lampor i botten.
- Det är inte rätt. - Jaså? Vad menar du?
Taket ska vara större och din planet ska vara såhär stor.
Du har rätt. Om det ska stämma måste taket vara 30 meter långt-
- och jorden lika stor som en ärta. Hur vet du så mycket om skala?
Det tog väldigt lång tid att komma hit.
Väldigt, väldigt, väldigt lång tid att komma hit...
Vi kan slänga de där gamla kläderna.
Eller också behåller vi dem tills de faller sönder.
Det är också ett bra sätt.
- Jag var bra på videospel förr. - Det är inget spel.
Inte? Vad det än är så är det schysst.
Ska dörren vara öppen eller stängd? Eller halvöppen?
Öppen? Halvöppen?
Se det som en större låda, bara.
Det här kommer du att gilla, men först - husets regler.
Ett: Inga flickor efter klockan 22. Det där var ett skämt.
Första regeln är att det inte finns några regler.
Bara lite grundläggande grejer om...
Jag sätter ett klistermärke där. Vi kanske kan ha som riktlinje-
- att solglasögon inte bärs inomhus, med tanke på navigeringen.
Det här är en grillad ostmacka. Jag älskar såna.
Jag tycker att de är en amerikansk klassiker.
Jag åt ofta såna som barn. Jag älskar dem.
Jag äter Lucky Oharms.
Till frukost kan du äta Lucky Oharms eller müsli och yoghurt.
Det låter toppen. Alltså... Bon appétit.
Smaka.
Jag äter Lucky Oharms.
Nu ska vi se...
Har man sett!
Visst, vi tar fler. Man vet aldrig. Man måste bunkra.
Man vet aldrig när fågelinfluensan eller pesten-
- eller nån annan pandemi slår till och gör livet surt för en.
Då behöver man rätt sorts proviant.
Det här har en hållbarhet på ungefär 3000 år.
Om så apokalypsens fyra ryttare skulle dyka upp-
- smakar det fortfarande lika utsökt.
Vi är Lucky Oharms-grabbar.
Mary?
- Är allt bra? Vad gör du? - Jag tittar på dig.
Det är för sent för sånt. Dennis?
Dennis, vad gör du? Var snäll och lägg undan kameran!
- Se upp! Jag slet nästan sönder dig! - Varför skulle du vilja göra det?
Det är mitt i natten. Vad gör du med bilderna? Varför är du vaken?
Jag lär mig. Hur man är människa och ingår i en familj.
Du för nog mångas talan där...
Det är mycket bra. Mycket realistiskt.
Ska vi fortsätta i morgon över en skål Lucky Oharms?
Ska vi inte gå och lägga oss? Ja, det var en mycket bra min.
- Ja? Det är mr Lefkowitz...
- Va? Vem? Det är mr Lefkowitz.
- Hej, sir! Hur mår ni? Bra, men hur mår ni?
- Det kan inte bli bättre. - Bra. Hur är det med Dennis?
Mr Gordon? Hallå, mr Gordon? - Ja, jag är här.
Har ni några problem med Dennis? - Nej, det går jättebra, sir.
Dags att gå ut.
Fantasi är en ovanlig tillgång. Dennis är en konstnärssjäl.
Han kan vara ett underbarn. Han kanske är en Mozart i vardande.
- Mamma, han snuskar sig. - Låt det vara, okej?
Allt hamnar på samma ställe ändå.
Jag vill vara finkänslig, men han är en katastrof.
Skulle det vara finkänsligt?
Alla kan inte bli lättsamma, lyckliga små GAP-ungar.
Han lär bli en Tiny Tim med ukulele. Föder du upp genier nu?
Mozart dog i ett ruckel, förresten - 27 år gammal, full...
- Febersjukdom, 35 år. - Såna grejer!
Vi gillade hans musik, men gillade han sig själv?
Jag anser att alla ungar är från Mars.
- Du gifte dig med en smart man. - Jag vet. Alla är från Mars.
Snyggt, va? Det kallas strikeout. Vill du ha en jordnöt?
Vet du vad jag gillar med baseboll?
Att man kan misslyckas till 75% och ändå vara jätteduktig.
Det handlar om att aldrig ge upp.
Om man får tre träffar på tio kast är man jätteduktig.
Om man är lite bättre än så, med kanske 3,2 eller 3,3 träffar...
...då är man enastående. Då kan man bli en stjärna.
Man kan bli en superstjärna.
Superstjärnor existerar inte. Bara supernovor och vita dvärgar.
Jag förtjänar dig verkligen.
Han är nog inte mycket till slagman. Men vi har tillförsikt, eller hur?
Kom igen nu!
Det ser inget vidare ut. Vi ligger under med sju poäng.
Kom igen, slagmannen! Vi behöver en träff!
- Nu började det likna nåt. - Jag gjorde det.
- Vad då? - Jag uttalade en marsiansk önskning.
- En... marsiansk önskning? - Ja. Marsianer kan önska sig saker.
- Träffar, till exempel? - Vad som helst.
Jag uttalar jordliga önskningar, men de slår inte alltid in.
Eftersom du är i önskningstagen... Ser du killen på plattan?
Önska dig en homerun.
Vill du att de ska vinna?
Vilken kraftdemonstration!
Du är siare, vetenskapsman och baseboll-fanatiker. Jag gillar det!
En eloge till Coal Miners... En helt otrolig match!
Det här ser illa ut.
Man tillbringar två veckor av sitt liv vid rödljus.
Jag minns när ljusen var synkroniserade.
Man hittade en skarv i universum och bara flöt igenom.
- Såg du det där? - Japp.
Jag gav dig tre minuter av ditt liv tillbaka.
Tack. Jag ska använda dem väl.
- Gör det igen. - Nej.
- Vill du inte eller kan du inte? - Jag har ett begränsat antal.
- Det låter rimligt. - Men om du vill kan jag ge dig en.
Vem skulle inte vilja ha en?
Nu har du en marsiansk önskning. Slösa inte bort den.
Jag lovar. Jag ska använda den till nåt mycket viktigt.
Det där var väldigt starkt. Du är en märklig liten snubbe.
Hej, Någonstans.
Det här är Harlee, en vän till oss. Hon har skapat trädgården.
Jag har hört mycket om dig.
Vill du hälsa? Inte det? Ingen fara.
- Visst är han skön? - Som en liten Andy Warhol.
Han har samma sociala färdigheter...
Vet du vad jag tror? Att han är en gammal själ.
Vad betyder det? Allvarligt talat?
Det betyder bara... att han har förstått.
- Du är obevekligt positiv. - Jag vaknar inte alltid sån.
Det är det vi beundrar hos dig. Den där manövern han gör nu-
- är varken hygienisk eller säker. Han tror att han är dammsugaren.
- Det är väldigt "zen". - Ja, visst är det?
Där ser du. Ännu mer solsken.
Vänd höfterna mot mig, om du kan. Nej, inte den delen av höfterna.
Ställ dig såhär, håll i slagträet och ta ett steg framåt.
När du träffar bollen får du skrika "hett kaffe"!
- Hett kaffe! - Okej, glöm det.
Sju av tio gånger kan man misslyckas och ändå vara en stor stjärna.
- Jag gillar det här. - Ja, visst är det toppen?
Alltså: Titta på bollen och... slå! Lite för sent.
Se hur bollen träffar slagträet. Följ den med blicken.
Hur kastar du egentligen?
- Det var lite tidigt. - Men det var jättebra!
Nästan, Dennis. Snyggt!
Var stenhårt målmedveten nu.
Hitta lite gung, lite attityd. Var lite mallig.
Du är lite mysko, ingen förstår dig. Inte ens du själv förstår dig.
Just det! Så ska det se ut!
Bak med händerna. Få se på örnblicken! Just det!
- Hett kaffe! - Hett kaffe...
- Hett kaffe! - Det är godkänt! Spring!
Spring! Släpp träet och spring!
- Spring. - Spring! Kom igen! Spring!
- Snabbt! - Kom igen nu!
Tack, raring.
- Varför gjorde du så? - För att fel killar får medalj.
Hej, jag heter Jeff!
Hej, kompis. Jag är vän till din... David.
Jag har en present till dig.
- Du är hans agent. - Det stämmer. Mycket imponerande.
Var är David? Är han därinne?
Skriver han? Skriver han därinne? Okej, kompis...
- Hej! Så du har träffat Dennis? - Ja, vi har bekantat oss.
Om han blir hungrig blir det Lucky Oharms hela kvällen.
- Knogarna... - Det tar ett tag.
- Hej! Nu går vi. - Vi ses. Kul att träffas.
Jag är så stolt över dig. Du lever igen.
- Det går inte så bra. - Vet du vad?
Man kan följa traditionen och anlita en nanny. Inget fel i det.
Det handlar inte om Dennis. Det är boken som går dåligt.
Vad är det med boken?
Såsar den ihop i mitten? Har du problem med slutet?
Nej, det är idén jag brottas med.
Men det fina med Dennis är att han är en idéspruta.
Han utmanar allt jag har trott på, och jag hänger på.
Jag måste bara bli mindre rigid. Eller mer...
Det är toppen. Jag är så glad att du utforskar din rigiditet.
Men jag lever med "Dracobans hämnd"-
- och mörkret omsluter mig. Tina kommer hit.
Hon ska ordna en fest för dig och väntar sig att du överlämnar-
- det första utkastet av "Dracobans hämnd" - uppföljaren.
Om ungefär sex veckor. Den 28:e januari.
- Vad händer då? - Vet inte. Nån boksignering...
Herregud! Jag måste skaffa barnvakt.
Blir du galen? I så fall behöver jag en förvarning.
Det förtjänar jag väl?
- Säkert att jag inte ska följa med? - Ja.
- "Ja" som i "följ med"? - Nej, följ inte med.
Behöver du paraplyet? Är viktbältet absolut nödvändigt?
- Ja. - Okej...
Du kommer att få en fin första dag.
Dennis? Dennis!
Hör på mig...
Var dig själv, bara. Det är allt som behövs.
Dennis, Dennis, Dennis!
Där är det.
Hej, ditt mongo.
Era små skitungar...
- Är det nåt problem, sir? - Nej, jag ska bara titta.
- Det är ett problem. - Det är inte alls som det ser ut.
Jag är nybliven förälder och det där är min son.
- Det är första dan. Jag är orolig. - Jag tittade till min dotter.
- Det där är min älskling. - Hon som kör?
Vilken är din?
Det är han där borta. Han som hänger upp-och-ned...
- Lycka till, sir. - Ja...
Han motverkar gravitationen, för den hindrar blodflödet till hjärnan.
- Så gör yogis också. - De går inte i tvåan.
- Det skadar inte att vara excentrisk. - Jag vet.
Han tror att han är från Mars och du skriver om Mars. Toppen!
En liten marsian valde ut dig.
Kom han till jorden för att dokumentera vår existens?
När jag var elva såg jag "Sound of Music" och blev säker på-
- att jag var den saknade Von Trapp-systern.
Jag väntade på att Julie Andrews skulle rädda mig från West Oovina.
Men bar du lederhosen i skolan?
- Ja, det gjorde jag. - Klädsamt.
Han är en rar liten pojke, men...
- Han är inte som de andra. - Jaså?
Han är ovanligt intelligent, men han anpassar sig långsamt.
- Han stjäl från de andra barnen. - Stjäl...?
Vi hittar saker i hans skåp. Skor, pennor, tandställningar...
Dennis är väldigt nyfiken. Han behöver nog bara...
Stölderna hade vi klarat, men Dennis behöver särskild hjälp...
...som vi inte kan erbjuda här. - Vad då "inte kan erbjuda"?
- Jag beklagar. - Vad då? Slänger ni ut honom?
Det var verkligen...
Det var verkligen kallhjärtat.
- Dennis och jag hade ett fint samtal. - Hur gick det, polarn?
- Jag är en intelligent varelse. - Det håller jag med om.
- Ska vi växla några ord? - Visst. Väntar du här?
Vad kan jag göra för att Dennis...?
Gör det ni gör. Ge det lite tid.
Jag är väldigt orolig. Han får inga vänner-
- och knyter inte an till mig. Han blev relegerad från skolan.
Han är så isolerad, och när han är sådär sårbar och rädd...
När han säger att han kommer att sväva iväg...
Han tror förmodligen det för att han är väldigt smart.
Han vet att han lever i en värld där ting och människor försvinner.
Jag kan skriva ut nåt, men ärligt talat...
Att få se hur en annan intelligent varelse-
- håller sig kvar på jorden är nog mer verksamt.
Mr Gordon... Alla föräldrar känner sig-
- som den blinde som leder den blinde.
Jag måste prata med dig om en sak.
Efter jullovet ska vi börja i en ny skola.
Jag undrar vad du tycker om det, för sånt kan vara läskigt.
Din lärare och jag tycker att det är en god idé, och...
Det är bra att mäta saker, va?
Vad tycker du? Vill du börja om på en ny skola?
Skulle du ha lust med det?
- Vad tittar du på? - Det var där de hittade mig.
I gräset, vid den runda byggnaden. Det regnade.
Det är så länge sen att du inte borde kunna minnas det.
- Hur kan du göra det? - De hämtar mig nån dag.
- Som på sommarkollo? - Du tror mig inte.
- Så marsianer kan läsa tankar också? - Vi kan göra mycket som ni inte kan.
- Vad, utöver att fixa trafikljusen? - Vi känner vad färg smakar.
Okej. Ni känner vad färg smakar.
Bevisa det för mig. Ta av dig glasögonen och blunda.
- De sa att det här skulle hända. - Gapa.
Gapa. Låt bli att... Du tittade ju!
Gapa. Här kommer den. Vad är det för färg?
- Röd... - Den räknas inte...
...för vi fick omisskännliga etiska komplikationer. Gapa.
- Grön. - Mycket bra.
Gapa.
- Gul. - Ja, det stämmer.
Och den här?
- Nå? - Jag känner inget.
- Den är blå. - Jag vet. Jag känner inte blått.
Det är lite för ljust. På med glasögonen igen...
- Kom, Flomar. - Kallade du Någonstans för Flomar?
Det är marsianska för varm, luddig vän. Han valde det själv.
- Vill du ha ett glas vin? - Nej.
- Var ska han sitta? - Det spelar ingen roll. Bestäm du.
- Äter han kalkon eller Lucky Oharms? - Jag vet inte. Fråga honom.
Hej, Dennis! Vill du äta kalkon med oss?
Jag kan inte äta nåt som är odlat på Saturnus månar.
Då är det ingen fara. Vad roligt! Okej, kompis?
Har du lagt märke till hur långt isär hans ögon sitter?
- Nej. - Att hans öron är lite spetsiga, då?
David...?
Jag trodde att jag var en dålig far och att Mars var en metafor.
Men tänk om jag har fel?
Tänk om han är uppfylld av nåt... Han kanske är ett litet medium.
- David, du är hysterisk. - Jag vet! Varför inte vara hysterisk?
Hysteri är det nya lugnet. Min fru dör-
- och jag får ett barn från Neptunus. Ska jag bli hysterisk?
Hysteri är en livsstil - eller ett klädmärke. Jag kan sluta skriva.
David... jag är orolig för dig.
- Varför då? - Jag tror att ni har det jättesvårt.
Tror du inte att jag vet det? Jag visste det.
Prövoperioden pågår fortfarande. Du kan...
Reklamera honom som om han vore en brödrost?
Jag försöker väl säga att jag vet att du ser dig själv i honom.
Men jag var där. Du var konstig, men han spelar i en annan liga.
Det fina med dig är att du har rätt. Du har alltid rätt-
- och du minns det och låter aldrig nån glömma det.
Jag går ut en stund.
Kom, Dennis. Det här var väl kul?
- Vi tar en nypa luft. - David! Låt bli, David.
- Det är ingen fara. - Vart ska du?
TILL DAVID
Herregud, Dennis!
- Var jag stygg? - Nej! Sluta säga så.
Du kan skära dig, och pappa...
Jag sitter här och jobbar. Vi får lägga undan kameran ett tag.
- Mitt uppdrag är inte slutfört. - Jo, för idag.
Mitt uppdrag är inte slutfört! Ge mig kameran! Jag behöver den!
Hördu... Du måste lugna dig, annars får du gå till ditt rum.
Du tänker skicka iväg mig, va?
Varför skulle jag skicka iväg dig?
Du är arg på mig för att jag hade sönder dina grejer.
Jag bryr mig inte om det där. Det här är bara grejer.
Det finns inget du kan göra som får mig att ångra mig.
Förstår du det? Jag skickar aldrig iväg dig.
Titta. Det är bara grejer.
Kom igen. Ta i!
Ta två! Okej, bara en. Så ska det se ut!
Ovanför huvudet, som grekerna!
- Vad skönt! - Inte den, men vi kan ha kul ändå.
Förlåt. Jag försöker bara...
Förlåt. Jag försöker bara ha kul.
Nu ska du få! Nu är det krig.
- Nu är det krig. - Krig!
Stanna här, du.
Hej, mr Lefkowitz. Kom in. Vilken överraskning. God jul!
Tack detsamma...
Vi hade bara... lite kul.
Ett slags genombrott, kan man säga.
Så vaksamt av er att komma under helgerna.
- Det blev visst problem i skolan? - Bara lite. Inget vi inte klarar.
Har ni nåt emot om Dennis och jag går upp och pratar en stund?
- Nej, har du? - Går det bra, Dennis?
Det går nog bra.
- Var ligger ditt rum, Dennis? - En trappa ned. Han visar er.
Efter dig...
- Är allt som det ska? - Kände ni till det här?
Jag ska bara stänga av den...
- Javisst, vi... - Har ni sett den här?
Ja, det är ett vetenskapligt projekt som vi jobbar med.
Vi studerar förruttnelseprocessen. Vi tar saker i huset och fotar dem.
Sen lägger vi undan dem ett tag. Dennis studerar hur de...
Ni ser. Vi håller på just nu. De där bilnycklarna är våra.
- Och passet är ert? - Ett pass bryts ned väldigt snabbt.
Allt är bara bra. Vi tittar bara på hur saker förändras och bryts ned...
Kan vi talas vid i enrum? Ursäkta oss, Dennis.
Jag är orolig, mr Gordon.
Ni tycks lida av nåt som drabbar många adoptivföräldrar.
- Ohock? - Ni vill så gärna bli barnets vän...
...att ni glömmer att vara förälder. Dennis behöver en förebild.
Han måste tas ned på jorden. Han stjäl igen, han blev relegerad...
Vi enades snarare om att det var fel skola för honom.
- Jag borde ha blivit rådfrågad. - Ja, jag borde ha ringt.
Jag ber om ursäkt.
Jag kommer att ompröva ert fall. Ni får besked med posten.
Jag vet att det inte finns nån som älskar Dennis mer än jag.
Det vet jag.
De här bilderna är mina. De är väldigt viktiga för mig.
Jag behöver veta varför du tog dem. Var snäll och berätta för mig.
För att du älskar henne så mycket.
Det är sant, men det ändrar inte vad jag känner för dig, kompis.
Inte ens litegrann.
Mr Lefkowitz tycker inte att du bör bo här-
- så vi måste göra honom nöjd.
Här hemma går det bra att vara från Mars-
- men ute bland jordborna måste du följa reglerna på Jorden.
Men vi kommer aldrig...
Vi kommer aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig att ge upp.
Det var Winston Ohurchill som sa det.
En sak till - nåt mycket allvarligt.
Kan du vara snäll och lära mig den där sönderslitningsgrejen?
Hur gör man?
Du lär dig.
- Vi måste. - Jag kan inte.
Han borde ha den här tröjan... och de här byxorna.
Den är snygg på dig.
- Han blir livsfarligt stilig. - Ja, det blir bra.
I vilken ålder börjar de reta en om man har fel kläder? I femman?
Det var då jag började ha regnbågsfärgade benvärmare.
Jag satt längst bak i klassrummet och ritade smurfar fram till nian.
- Vad hände i nian? - Jag fick bröst.
Det hade räckt för mig. Barndomen är grym.
- Jag vet, det är tufft. Men... - Men vad då?
Det kanske inte ska vara lätt. Då kanske man missar äventyret.
Har inte alla fascinerande människor haft svåra uppväxter?
- Avgjort. Han ska få benvärmare. - Så fascinerande är jag inte.
Jag oroar mig för honom jämt. Det är föräldraskapets förbannelse.
Jag tror att Dennis är lyckligare än han har varit på länge.
Det tror jag att du också är.
- Jag borde gå. Jag är trött. - Vill du ha kaffe att ta med dig?
Du kan förresten stanna här.
- I gästrummet. - Du har inget gästrum.
På soffan, då. Tro mig, jag menade inte...
Det var det sista jag tänkte på.
- Jaså? Det sista? - Inte det sista, men...
Sånt man sällan tänker på, du vet. Som smittkoppor och sånt...
Jag måste hem och mata guldfiskarna.
- Guldfiskarna? - Jag vaktar min grannes guldfiskar.
Din grannes? Jag förstår.
De behöver matas.
Guldfiskar, alltså?
- Godnatt. - Ja!
- Är du okej? - Ja, är du?
- Jag vet inte. - Du ser okej ut.
- Det gör du med. Du ser bra ut. - Va? Det gör du också.
Du är jättefin. Jättefin.
- Det är molnigt idag. - Ja, så du behöver ingen solkräm.
Men jag har tråkiga nyheter. Vi får avstå från hålla-ned-bältet.
Men då svävar jag iväg!
Jag vet inte mycket, men jag vet att du inte svävar iväg.
- Lovar du? - Jag garanterar det.
Jag kanske inte har berättat det, men när jag var barn-
- låtsades jag vara från en annan planet.
- Varför då? - Jag ville att folk skulle gilla mig.
- Jag var rädd att inte passa in. - Hade du mössa på dig?
Ja, ibland. Det var i Ohicago och det var kallt.
Du skulle inte ha haft mössa.
Just det. Efter ett tag lärde jag mig-
- att vara lite mer som de andra, och vet du vad?
Det var faktiskt inte så farligt.
Är det bra att vara som alla andra?
Det var en väldigt bra fråga.
Så brukar vuxna säga när de inte vet svaret.
Det viktigaste just nu är att du får lära dig saker.
- Om människohet? - Just precis. Istället för...
- Människomarsianhet. - Det kan du ju redan mycket om.
Hej, miss Margie. Roligt att se er. Kommer ni ihåg Dennis?
Hej, Dennis. Var inte orolig. Alla är väldigt snälla här.
Du, kompis...
Om du blir för nervös kan du komma och hämta mig i bilen.
- Tänk om jag mår dåligt när du går? - Jag sitter därute hela dan.
- Hela dan? - Ja, hela dan.
Din pappa måste gå nu, Dennis.
Okej, kompis...
Vi är lite nervösa, för vi har inget viktbälte idag.
Vi har lite problem med gravitationen.
"Radion sprakade och krigsherrarna instruerade sina soldater:"
"Stupa där ni står. Stupa där ni står."
Nu räcker det med Dracoban. Godnatt. Dyre prins...
Fint snack.
"Fint snack."
David? David! Ja!
Jag kommer!
Dennis! Är allt bra? Vad är det?
Flomar...
Någonstans...?
Vad är det med honom?
- Å, Någonstans... - Vad hände? Är han okej?
Nej. Han har dött.
Dött?!
Vi tar en biltur. Vi åker och tittar på stjärnorna.
Som barn trodde jag att de döda for upp till stjärnorna.
Man ser dem inte, men man kan prata med dem och de hör en.
Var det därför du grät? För att du inte får se Flomar igen?
När man älskar nån är det jobbigt att inte få se den mer.
- Pratar du med Mary? - Ja, på sätt och vis. Hela tiden.
Det är nog därför jag brukar åka hit.
- Jag ser Mars. - Var då? Jag ser inte.
Vilken bra syn...
- Vad tänker du när du ser Mars? - Att mitt uppdrag snart är slutfört.
Jag åker snart hem och då blir allt som vanligt igen.
Får jag säga nåt om Mars?
Det är kanske oväntat från mig, men nu är du och jag här.
Vi består av atomer som har ingått i miljoner andra organismer-
- och lever på en rund sten fylld av flytande järn.
Vi hålls kvar av gravitationen, snurrar runt solen i 107800 km/tim-
- och susar genom Vintergatan i 965600 km/tim-
- i ett universum som kanske jagar sin egen svans.
Och mitt i denna febrila aktivitet-
- fullt medvetna om att vi en vacker dag kommer att dö-
- försöker vi nå varann.
Ibland på grund av fåfänga, ibland av skäl du inte förstår än-
- men ofta försöker vi bara nå varann utan att vänta oss nåt i gengäld.
Är inte det konstigt?
Är inte det mysko?
Är inte det mysko så att det räcker?
Varför i helskotta måste du komma från Mars?
Vi ska bara prata med honom-
- och berätta om alla människogrejer som vi gillar att göra.
Det är klart i ett nafs och sen blir allt bra.
Är vi överens?
För om jag är mig själv låter de mig inte bo hos dig.
Nej, nej, nej...
Oavsett vad du säger, ordnar det sig.
Jag älskar dig väldigt mycket.
Aha, du har ankelvikterna på...
Var dig själv.
- Hej. - Hej, Sophie.
Ska du följa med mig? Jag tar hand om dig. Allt är bra.
Nå, Dennis... Hur går det för dig i skolan?
Okej...
- Är det nåt du vill berätta för oss? - Nej.
Du verkar inte så glad idag, Dennis.
Jag mår fint.
Alla de här skolbytena, hur har det varit?
Det har varit tufft ibland-
- men det viktiga är att man tar itu med problemen.
Och man får aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig ge upp.
Aldrig, aldrig, aldrig, aldrig.
Winston Ohurchill sa det. Tror jag...
Winston Ohurchill var smart, eller hur?
Tidigare har du sagt att du är från en annan planet.
- Mars. - Mars, ja...
Zibber nuggie wat wat. Trans fobo meet i o.
Ibland är det okej att låtsas och ibland inte.
- Så du låtsades bara? - Ja.
Sen började jag läsa naturvetenskap och insåg att vi snurrar runt solen-
- i 107800 kilometer i timmen.
Vi hålls kvar av gravitationen-
- så varför i helskotta måste jag vara från Mars?
Jag tror att det var för att jag inte passade in.
Sen började jag lära mig att vara som alla andra.
Dennis, har mr Gordon sagt åt dig vad du skulle säga här idag?
- Han har bara sagt en sak. - Vad då?
"Om man får tre träffar av tio är man en stjärna."
"Om man är lite bättre än så, bara lite bättre än så"-
- "då är man en superstjärna."
"Då får man en kopp kaffe."
"Hett kaffe."
- Hur gick det? - Jag berättade om baseboll.
Jag berättade om hett kaffe också.
Mr Gordon? Gratulerar.
Tack. Jag älskar dig.
Vi uppmärksammar sökandet efter exoplaneter här på observatoriet.
Som bekant står Drakens stjärnbild i fokus för vår forskning.
Talare i ämnet är David Gordon, författare till "Dracoban"-
- som har uppmärksammat samhället på detta spännande område.
Få se... Tack! Jag blev fascinerad av Draken-
- eftersom det är ett system som liknar jordens...
Ingen planet har varit föremål för fler romantiska idéer än Mars.
Förr trodde man att Mars beboddes av en forntida befolkning
som grävde ett intrikat kanalsystem.
Att planeten mörknade varje år antogs bero på växtlighet.
Men expeditionerna med Mariner 4, 6 och 7
visade att kanalerna bara var ett enormt kanjonsystem
och att mörknandet berodde på sandstormar.
Jordprover visar avsaknad av organiskt material på ytan.
Med andra ord: Det finns inget liv på Mars.
Ingen planet har varit föremål för fler romantiska idéer än Mars...
Det är inte såhär jag minns det. Det här är inte rätt.
Jag tror att jag kommer från en annan Mars.
- Är du arg? - Nej, men jag trodde...
...att vi var ense om att du inte var från Mars.
Jag kan knappt säga det längre.
Jag trodde att jag låtsades så att vi kunde vara tillsammans.
- Kom igen, polarn... - Du tror inte att jag är från Mars!
- Jag tror att du tror att du är det. - Stanna! Bilen!
Jag är hemskt ledsen. Jag satt och pratade med min son.
- Körkortet, tack. - Jag brukar ha det här...
- Dennis, har du tagit mitt körkort? - Freen awa blee meet ia.
Dennis, jag ställde en fråga. Det här är väldigt viktigt, okej?
- Freen awa blee meet ia. - Dennis! Svara på frågan!
- Du tog mitt körkort! - Nej, det gjorde jag inte.
- Dennis! - Jag stal det inte!
- Vad gjorde du med bilderna? - Jag behöver dem!
Kom igen! Vi har ju pratat om det!
- Sluta! De är mina! - Nej, det är mina grejer!
- Sluta. - Dennis...
Vuxna blir ledsna precis som små pojkar. Det här är mina grejer.
Sluta. Sluta!
Gör det, då. Gör det. Varsågod.
Trans fobo meet i o, trans fobo meet i o...
Dennis... Dennis, sluta.
Du är ingen marsian. Du är bara en liten pojke.
Jag kanske inte kan hjälpa dig. Jag kanske inte klarar det...
Stanna här och lugna ned dig.
- Det tar bara 20 minuter. - Ta den tid du behöver.
Gör det du måste. Oroa dig inte för oss.
- Tack för att du passar honom. - Det är...
Du är min bror. Han är min brorson.
Dennis? Oj, vad häftigt. Jag ska städa färdigt i köket-
- och ringa Nicholas och Jonas och sen kan vi väl hänga lite?
Okej, grabben? Jag kommer sen.
- Gratulerar. Vem är snyggingen? - Jag ser ut som ordförande Mao.
- Du har ju din lilla röda med dig. - Gud, vad gräsligt.
- Välkommen till toppen, mr Gordon. - Tina...!
- Jag har undrat. - Det är du inte ensam om.
Hör upp! Det här är David Gordon - och han är enastående!
Han har en present till mig - första utkastet till nya boken.
Tro mig - det var inte billigt.
David, får jag presentera Leonard. Han är vår marknadschef.
- Trevligt. - Han är enastående.
Välkommen till klubben. Tina omger sig med enastående människor.
Ska vi lämna manuskriptet i min assistents trygga vård? Linus!
Kan vi talas vid i enrum? Jag vill prata med dig om en sak.
- Det här är lite olustigt... - Jag gillar inte det ordet.
Kan du titta på det här? Situationen blev lite annorlunda...
"Marsianbarnet"? Vi var ju överens om "Dracobans hämnd".
Jovisst, det var vi...
...men det är mer än bara ett titelbyte.
Det här är alltså det kvantalternerande universumet...
Jag försökte skriva "Dracoban".
- Vad är problemet? - Jag adopterade en pojke.
En fantastisk, svår ung man. Han lever, men de är döda.
Nej, vi skrev kontrakt. Du fick ett mycket stort belopp.
Jag vet. Jag skriver den andra eller betalar tillbaka pengarna.
- Oacceptabelt. - Jag lägger om huslånen.
Jag vill inte ha pengarna! Jag vill ha Harry Potter i rymden!
Leonard har lagt upp en svindyr PR-kampanj-
- och Dracoban är hörnstenen i den kampanjen!
Jag kan inget göra utan den! Förstår du vad jag säger?
Det förstår du väl, polarn?
Varför kan du inte vara det vi vill att du ska vara?
Nu kan jag det. Se upp, se upp...
Förlåt mig, Dennis...
Jag ska skriva Dracoban, jag lovar. Du ska få en hel, blodig serie-
- men läs den, för den är jättebra. Jag måste gå. Förlåt mig.
Du, Dennis?
Hur skulle det vara med lite varm choklad eller nåt?
Kan det vara nåt att ha?
Eller... Tang? Vet du vad Tang är?
Astronauterna drack det. Det skulle du kanske gilla.
Liz!
Liz? Liz!
Vi hittar honom inte. Han mådde bra, allt var bra.
Han var i sitt rum och jag skulle ge honom choklad...
- Vi ringde polisen. - Var såg du honom senast?
- Han finns inte i huset. - Säkert? Har ni kollat överallt?
Det är så vackert... Han kanske är en liten Mozart ändå.
Men vad betyder det?
Det betyder "farväl".
Stanna i bilen, Harlee!
- Har ni hittat honom? - Nej, men jag vet vart vi ska.
Ska jag be att polisen flyttar bilen?
Ring mig! Ta på säkerhetsbältet!
- Du tar den vägen... - David...
Herregud... Skynda dig.
- Stanna där du är, Dennis! - David kommer. Stå stilla!
Gå inte omkring, älskling. Försök stå still.
Dennis...
Dennis, stå still. Jag kommer nu.
Jag kommer och hämtar dig. Stå still, snälla du.
Sluta gå, Dennis.
De är här!
Dennis! Håll ut! Jag kommer!
Vad gör du här? Du kan inte följa med mig.
Okej...
- Ta min hand. Vi åker hem. - Nej, jag måste åka tillbaka.
Mitt uppdrag är slutfört.
Sluta, Dennis. Stå still.
De är här! De ska hämta mig.
- Det är en helikopter. - Det är inte alls nån helikopter.
- Okej. Ta min hand. Vi åker hem. - Jag är på väg hem.
- Jag hör inte hemma här. - Okej...
Ställ ner väskan och håll dig hårt i kanten-
- så väntar jag med dig tills de kommer.
Jag är ledsen, David.
- Varför då? - För att jag måste åka.
Men jag ska berätta för dem om baseboll-
- och Lucky Oharms. Och Folmar...
Ja, du kan berätta om allt vi gjorde och hur kul vi hade.
Dennis! Titta på mig. Berätta om hur kul vi hade.
Du kan berätta om hur du slet för att passa in och bli som vi.
Människor kan vara rätt grymma, eller hur?
Jag lovar att berätta att du var snäll mot mig.
Du är en fin människa och jag ville att du skulle känna samhörighet.
Jag tror att bakom allt det här vill du bara höra ihop med nån.
Jag önskar att vi fick mer tid.
Jag vill visa att alla föräldrar inte försvinner.
Varför försvinner de ibland?
Jag vet inte. Det är ett...
Jag vet inte. Ibland är det deras fel och ibland inte.
Det är ett mysterium. Jag vet inte.
Varför... Varför...
Varför tror du att de lämnade mig?
Därför att...
Därför att de var dumma! De var dummast i hela universum!
De var så korkade att de inte såg vad de hade!
Varför såg de inte hur makalös du är, hur stort ditt hjärta är?
Jag är inte smart, men jag ser det. Det är så uppenbart.
Du är lättast i världen att älska - för mig, åtminstone.
Vet du vad jag tror? Jag tror att du älskar mig också.
Jag tror att du är full av kärlek som väntar på att få svämma över.
Dennis, du är min son. Du är mitt hem för evigt.
Och jag tänker aldrig, aldrig, aldrig, aldrig, aldrig-
- aldrig, aldrig, aldrig lämna dig.
- Du har mig. - Jag har dig.
Min marsianska önskning gick i uppfyllelse.
Å, herregud...
Ibland glömmer vi att barn är nykomlingar på jorden.
De liknar små utomjordingar, fulla av energi och potential.
De är på upptäcktsfärd och försöker bara lära sig att vara människor.
Av nån anledning fann Dennis och jag varann.
Varför vet vi inte
men jag kan älska en utomjording och han kan älska en varelse
och det är tillräckligt mysko för oss båda.
...två, tre! Vänta... Ett till!
Ett, två, tre!
Översättning: Emilia Nilsson www.sdimediagroup.com